Figyelj, és emlékezz arra, amit mondok.
Ma életemben harmadszor láttam a rénszarvas hímet.
Amikor először láttam, annyi idős voltam, mint te.
Másodszor, az életkorom delelőjén.
Ma reggel újra láttam.
Öregszem, ifjú barátom. Többé nem találkozom vele.
NYOMKERESŐ (Ofelas)
Írta és rendezte: Nils Gaup
A lapp nép között ez a történet szájról-szájra jár,
nemzedékről nemzedékre, már majdnem ezer éve.
Dilkó!
Dilkó! Ide!
- Valami történt Dilkóval. - Tud ő vigyázni magára.
- Nem néznél utána, apa? - Nem. Hamarosan visszajön a bátyád.
Anya!
- Dilkó nincs sehol. - Hangosan kell hívni.
Én egyre csak kiabáltam, de nem jött.
Aigin mikor jön meg?
Remélem, sötétedés előtt visszatér.
Miért pont ma kellett Aiginnek vadászni menni?
Hamarosan visszajön.
Megyek, megkeresem Dilkót.
Ne menj messzire! Ne kószálj el!
Apa!
- Óh, tudhattam volna! Sierge. - Nem találtál semmit?
Semmi nem maradt a csapdákban, csupán néhány csont.
Barátaink, a farkasok, lecsupaszították őket.
- Mit fogunk enni? - Majd a nagy vadász etet minket.
Itt van. Ebből csináljatok levest.
- A gyerekek éhesek! - Nyugodj meg!
Várjuk meg Dorakas visszatérését.
Szóljatok a főnöknek! Szaladjatok!
- Sétálgatsz? - Mi? Igen...
Az ilyen szép reggeleken, mint a mai, szívesebben járok gyalog, mint sível.
Különösen, ha nem az ifjú Sirgével kell lépést tartani.
- A csapdák üresek voltak. Farkasok. - Mindet?
Ez még nem minden. Sierge Darffot nyomait látta.
Biztos vagy benne?
- Miféle Darffot? - Mindenki tudja, hogy...
Darffot igazi nevét most nem szabad kimondani.
- Miért? - Rontást akarsz ránk hozni?
Jobb, ha ezt elmondjuk Rastének. Menjünk!
- Darffotra fognak vadászni. - Hazudni nem szabad.
- Igaz amit mondtál? - Igen, igaz.
- Milyen messze van? - Talán legközelebb, Orbes.
Nélküled oldjuk meg.
- Raste! - Ezen a vadászaton Sierge viszi a lándzsát.
Majd akkor csatlakozhatsz, ha célba talál a lándzsád.
Végre a miénk vagy, óh, nagy Darffot!
A falum tisztelettel fogja elfogyasztani a húsodat.
Bátor szíved, és a benne égő szellem, ezentúl Rastében él tovább.
- Hol van a medve elejtője? - Ne is kérdezd!
Raste pár napig nem fog a táborba jönni.
- Miért nem? - A rettegett Darffot Raste kezétől hullott el.
Félelmetes varázslatot használt, ránk halálosat.
Megvakulnál, ha ránéznél.
Ezért kell távol maradnia a többiektől.
Csupán ezen keresztül szabad a szemébe nézni.
Ez a gyűrű megszabadítja a halálos tekintettől,
és hagyja visszajutni az élet erejét.
A csudok...megölték...
Mit akarsz mondani?
A csudok. Azt mondta, a csudok.
Sahve. Keresd meg Rastét!
Eltávolítom a nyilat. Tegyél róla, hogy senki ne jöjjön be!
Siessetek!
- Erre tartanak? - Ki kell derítenünk, hogy mi történt.
Fogjátok be a rénszarvasokat!
Készítsétek a szánokat! A gyerekeket az első szánra!
A többiek maradjanak együtt! Halljátok? Oltsátok el a tüzeket!
Sahve. Mosd meg az arcát! Hamarosan felébred.
A karja rendbe fog jönni. De használnia kell. Dolgozni vele.
Ez nagyon fontos ahhoz, hogy megerősödjön.
Ne félj! Már nem vagy veszélyben.
- Te vetted ki a nyilat? - Ezt Rastének köszönd meg.
Ő nálunk a "noaidi". A nyomkeresőnk.
Raste...
- Miért szoktak megtámadni minket? - Ilyen a végzetünk, gondolom.
Eleget pihentél ahhoz, hogy el tudd mesélni, mi történt?
Meg...megölték az egész családomat. A szüleimet.
Még a kishúgomat is.
Csudok voltak?
Most merre vannak?
Hol láttad őket utoljára?
A tónál, a jégen túl.
Ha a fiúnak igaza van, nincsenek messze.
- Sokan vannak? - Tízen.
- 15 valószínűbb. Vagy még több. - Igen rossz esély.
Nekem voltak sítalpaim. Nekik nem.
Meg fogják próbálni követni a nyomaidat.
- Leráztam őket. Ebben biztos vagyok. - Biztos!
Itt nők és gyermekek vannak. Ha ránk hoztad őket...
Súlyosan megsérül. Nem volt más választása.
- Gyertek! Pihennie kell. - Álcáztam a nyomaimat.
Azt akarod, hogy hálálkodjunk érte?!
A tiéd. Összepakolunk.
- Átvágunk a part felé. - Miért?
Ott biztonságban leszünk.
Te mit tennél a helyünkben?
Maradnék. Ha az én falum lenne, megvédeném.
Megbolondultál. Mi nem vagyunk harcosok.
Utol fognak érni minket. Akkor muszáj lesz harcolnunk.
Mindenkit megölnek, az utolsó gyermekig.
A farkasok hozzájuk képest angyalok.
Itt a vére.
- Eressz! - Hová mész?
- A tengerparthoz. - Mind együtt megyünk.
- Elmegyek. - Addig nem, amíg mindenki össze nem pakolt.
- Van itt egy íj, amit használhatok? - Lehet, hogy ez még korai.
Erősítenem kell a karomat. Meg kell próbálnom.
- Pihenned kellene. - Már kipihentem magam.
Itt van.
Ez az íj kissé gyenge.
- Én itt maradok. - Velünk jössz.
Jobb ha igyekeztek, mielőtt besötétedik.
- Én azt mondom, harcoljunk. - Nők és gyerekek vannak velünk.
- Én nem futok el. - Várj!
- A falunak össze kell tartani. - Nincs vesztegetni való idő.
- Mi sem megyünk még el. - Mi az oka?
- Az ifjú vendégünk nem hajlandó jönni. - Az a kölyök?
Majd én helyreteszem. Gyere!
Mit csináltok?
Eresszétek el!
Oldozzátok ki!
- Nem bírunk elmenekülni. - A családokat kell megóvni.
- A férfiaknak harcolni kellene. - Bolond vagy!
- Téged is össze kell kösselek? - Próbáld meg.
Már épp elég időt vesztegettem rád.
- Rendbe fog jönni. - Tegyétek a szánra!
- Szükség volt erre? - Hagytam volna, hogy feltartson minket?
- Túl keményen bántál a fiúval. - Ez nem játék.
Pontosan. Az életünkért megéri küzdeni.
Mind megőrültetek?
Mit gondoltok, ezek a nyílvesszők mire készültek? Nyúlvadászatra?
Emberek gyilkolására. És a csudok ezt csinálják.
A csudok gyakorlott gyilkosok, mi viszont nem.
Sierge jól beszél. Indulnunk kell, amíg van rá időnk.
- Te is megfutsz? - Annyi ellen nem harcolhatunk.
A többiek induljanak. Találkozunk a hágónál.
Én maradni akarok.
Te nem olyan vagy, aki megfut és elbújik, de most velünk kell jönnöd.
- Nem tehetem. - De ők ide fognak jönni érted.
- És akkor mi lesz, ha idejönnek? - Nem akarom, hogy "az" történjen veled...
- Az éjszakák egyre hidegebbek. - És sötétebbek.
Az jó nekem. Könnyebb elrejtőzni előlük.
Mi még fogunk találkozni. Érzem.
- Milyen néven ismernek? - Aigin.
Aigin... Az enyém Sahve.
Sahve!
Bátyám...Aigin.
Hé, fiú! Itt van neked egy másik csont.
- Elaludtál? - Bárcsak tudnék.
Miért nem tudsz? Félsz a sötéttől?
Hajnalban indulj a tengerpart felé. Ott vannak más falvak.
Számomra nem, nekem nincs falum.
Az gondolkodásodat elborítja a bosszú felhője.
Emlékezz rá... Mindannyian a mindenség részei vagyunk.
Mindannyian egy nagyobb család tagjai vagyunk.
A csudok ezt elfelejtették. Te ne feledkezz meg róla.
A családom halott. Teljesen egyedül maradtam.
Lehet, hogy most így érzed, de azért egy nagyobb családba tartozol.
Nem vagy a magad ura. Eltéphetetlen kötelékek fűznek hozzánk.
Hogyan higgyek olyasmiben, amit nem láthatok?
- Nézz arra! Mit látsz? - Csak a sátrat.
És mi van közted, meg a sátor oldala között?
- Úgy érted, van ott valami? - Nem látsz semmit?
Nem.
Még most sem látod?
De most már érzed, hogy van ott valami.
Nem láthatod, de a létezésed függ tőle.
Ezen a módon kapcsolódik össze minden. Egybefonódik.
A nagy egésztől senki nem szakadhat el.
De az megtörténhet, hogy elveszíti az egység látásának képességét.
Ha valakivel ez történik, olyanná lesz, mint a csudok. Emberek, akik letévedtek az ösvényről.
Vakon botladoznak az önpusztítás felé.
Figyelj, és emlékezz arra, amit mondok.
Ma reggel életemben harmadszor láttam a rénszarvas hímet.
Amikor először láttam, annyi idős voltam, mint te.
Másodszor, az életkorom delelőjén.
Most már öreg vagyok. A rénszarvas utoljára jött el.
De... Mit jelent ez, Raste?
Raste? Raste!
- Koránkelő vagy. - Nem számítottam rá, hogy újra találkozunk.
Meggondoltuk magunkat.
Segítünk neked megtalálni azt a farkas falkát.
Ha követjük a léced nyomát, elvezet minket a csudokhoz.
- Akkor, induljunk! - Várj!
Fogjad!
- Jobb, mint a mostani. - Rendben.
- Biztos vagy benne, hogy ez az a nyom? - Igen, biztos.
- Sok nyom van erre. - Én nem erre jöttem.
- Akkor ezek ki nyomai? - Itt várjatok.
Nekem ez nem tetszik.
Ezelőtt is vadásztam már farkasokra, de nem ilyenekre.
Én azt kívánom, bárcsak farkasokra vadásznánk.
Én meg azt szeretném tudni, ki vadászik itt kire.
Igyekezz!
Orbes!
Amott!
Vigyázzatok! Mögöttünk!
Mögötted!
Figyelj...Azt hiszem, megúszhatod, ha el tudsz jutni az erdőig.
Próbáld utolérni a többieket. Juss el a tengerpartra és figyelmeztesd a falut.
Mondd el nekik, hogy a csudok arra tartanak.
Te csináltad azokat a nyomokat... A mi nyomainkat próbáltad elfedni.
A dobot vidd magaddal. Osonj ki, amíg én elterelem a figyelmüket.
- Raste... - Siess!
A többiek hol vannak?
Elvezetsz minket hozzájuk!
Megteszed, vagy tudod, mi lesz veled...
Elég!
Én elvezetlek benneteket a faluhoz, ha Rastét életben hagyjátok.
Ha a többiek megvannak, te visszajöhetsz ide, és a barátod elmehet.
Úgy gondoltuk, szerezhetnénk nektek egy kis meglepetést.
Nem számítottunk rátok.
- A férfiak hol vannak? - Tegnap elmentek vadászni.
Pár nap múlva visszajönnek. Maradjatok addig, ünnepelni fogunk.
Mi van? Mi baj van?
Néhányan arra mentek. A többiek a gerincen túlra.
Ti ketten arra menjetek!
Ti meg arra, a többiek megkeresésére.
- A csudok mikorra fognak ideérni? - Két napig még semmiképp nem.
Gyalog követik a nyomainkat. Legalább két napjukba kerül.
Van egy átjáró a hegyek között. Mi lesz, ha rátalálnak?
Ezt a vidéket nem ismerik. Sosem bukkannak rá.
Sosem bukkannak rá a lefelé vezető útra.
Egy madár fészket rakhatna belőle.
- Egy alapos mosás rendbehozza. - A meleg víz ezen nem segít.
Szaunára van szükségetek.
Én készen állok rá.
Akkor begyújtok benne.
- A tetőről többet fogunk látni. - Hamarosan sötét lesz.
- Mi van? - A fiút nem kellett volna otthagyni.
- Miért? - Bajt hoz ránk.
- Menjünk. - Nem, én maradok.
Nem találsz itt mást, csak a hegyiszellemeket.
Szellemeket?
Nem a szellemektől kell tartanunk.
Bújjatok be aludni!
Olyan hideg a kezecskéd. Miért ilyen ez a kezecske?
A hegyet néztem, és fény villanását láttam rajta.
Hol?
- Biztos vagy benne, hogy láttad? - Igen.
Azt hiszem, az égi jel volt.
A szerelmedet várod vissza a hegyekből?
Mint például kicsoda?
Talán a szellemek figyelmeztettek téged.
Így van időd rendbehozni magad, mielőtt ideér.
Várj!
Sosem találtok ki innen.
Csak egyetlen ösvény vezet le, és egyedül én ismerem az utat.
Az minek?
Biztosítókötél.
Egymáshoz kell kötnünk magunkat.
A mennyekbe jutottam...
Ennek a szegény embernek olyan melege van! Havat olvaszthatok a fején!
Az ösvényen át jönnek! A fiú idevezeti őket!
Tudtam, hogy nem lett volna szabad megbíznunk a rohadékban!
- Aigin nem tenne ilyet. - Jönnek. Ez számít.
A nőket és a gyerekeket el kell vinnünk innen.
- Fegyverkeznünk kell. - Remélhetjük, hogy megállítjuk őket?
Feltarthatjuk őket. És tudom, kit fogok elsőnek megölni.
- Nem volt esélyük. - A fiúnak sem volt.
- Mégis megtette. - Igen. Miértünk.
Elpusztította az ellenséget, hogy megvédjen minket, de belehalt.
Örökre őrizzük meg a szívünkben.
A csudok ott vannak betemetve a hegyen.
Többé nem háborgatnak titeket.
Raste... Ezt ő adta nekem.
Elveszítettétek a nyomkeresőtöket.
Viszont nyertünk egyet a helyébe.
VÉGE Fordítás: Oldfan